INSPIRERAD AV SANNA HÄNDELSER
Santiago de Chile, 1973.
Politiska upplopp har destabiliserat landet.
Chile har blivit ett Kalla krigets krigsfält-
-och USA överger den unga demokratin.
Samtidigt garanterar Sovjetunionen sitt stöd.
Enligt USA är Salvador Allende bara en kommunist som måste avsättas.
Hundratusentals människor har gått ut på gatorna-
-för att stödja president Salvador Allende.
Experter tror att Chile är nära ett inbördeskrig.
Världen håller andan medan vi inväntar den senaste utvecklingen.
Vi har påbörjat inflygningen mot Santiago de Chile.
Spänn säkerhetsbältena, fäll upp borden och räta upp stolsryggarna.
Vi landar snart. Tack.
Kamrater, varför är vi här?
Under den brännande solen. Fråga er själva det.
Vi är här för att arbetarklassen ska få mer makt!
Jag vet att vi alla lider-
-men vi måste kämpa för vår president Allende!
Av! Av! Av!
Lugn, flickor. Ni kan de magiska orden.
Okej. Rapunzel, Rapunzel, släpp mer ditt gyllene hår!
- Vad händer? - Ur vägen!
- Varför protesterar de? - Inflation, matbrist. Det är illa nu.
Jag skulle ha valt Miamiflygningen.
Det är han!
Jag kliver av.
- Är du galen? - Vi ses om fyra dagar.
De ska se oss som ett enat Chile, med värdighet.
Som chilenare som står sida vid sida med de fattigaste.
Jag står här med er för jag vill försvara det som är vårt!
Jag är här ända till slutet, om så behövs.
Jag är här, mina vänner.
Hej.
...vår rätt att bygga en framtid. En framtid av rättvisa och frihet.
- Varför sa du inte att du skulle komma? - Jag ville överraska dig.
Välkommen.
Daniel.
Om du vill gömma något, eller lägga undan något...
Som, från en annan tjej...?
Kanske.
För om jag hittar ett harem av sexiga chilenskor här-
-skär jag pungen av dig.
- Du har jobbat hårt. - Jag kom hit av en anledning.
Du klarade husinspektionen.
Men nu måste jag visitera dig.
Har du tillstånd?
Behöver jag ett?
USA vill att vi ska misslyckas.
- Ner med imperiet! - Ner!
De vill störta Allende och ta kontroll över Chile och våra liv.
Vi ska stå på oss och kämpa emot!
- Viva Chile! - Viva Chile!
Chile! Chile! Chile!
Han är bra.
Daniel har gjort en affisch åt oss så att vi kan sprida vårt budskap.
Kom.
Nej, du måste tala till folket.
- Nej. - Jo.
Hej.
Tal!
Sedan fyra månader har Chile varit mitt land. Men vi behöver solidaritet.
Majoritetens lidande får aldrig bli grunden till minoritetens välstånd.
- Vi ska segra! - Chile! Chile!
Chile! Chile! Chile!
God morgon.
President Allende ringde.
Jag sa att du sov.
Hallå!
- Ge mig kameran. - Den är min nu.
Jag älskar dig.
Du fintade mig bara för att få kameran!
- Du har öga för det här. - Va?
Dina bilder har blivit så mycket bättre.
De här är mina favoriter.
Se på den här. Den är så kraftfull.
Du har också öga för detta. Den är så kraftfull.
Den moderna mannen: sexig och praktisk på samma gång.
MIN MAN
Jag kan inte fatta det. Du måste åka hem om två dagar.
Tänk inte på det nu.
Varför kan du inte stanna här? Med mig.
Hålla huset rent. Tvätta.
Ställa dina tofflor vid brasan, ha middagen färdig.
Jag kan inte stanna. Men det kanske är dags för dig att återvända.
Ja.
- Det ringer. - Låt det vara. Det är mamma.
- Hur vet du det? - Den besvikna ringsignalen.
Pappa fyller år i dag. Hon vill att jag ska prata med honom.
- Och du vill inte? - Jag är färdig med honom.
Daniel. Svara.
Hallå?
Vad?
Shit! Ja.
Tack.
Vi måste gå. Pinochet har genomfört en militärkupp.
De griper Allende -supportrar. Fort, de kommer snart.
- Vart ska vi ta vägen? - Jag vet inte. Ut, bara.
Vad gör du?
Sluta!
- Vad gör du? Sluta. - Hallå!
Du där!
Ge mig kameran.
Här är den.
Här. Ta den.
Sluta!
NATIONALSTADION SANTIAGO DE CHILE
Alla ut!
- Vi är utlänningar... - Hallå!
Rör på dig, för fan. In i ledet!
Vad sa jag, din jävel? Ställ dig i ledet! Vill du dö?
Händerna på huvudet! Och håll tyst!
Lystring!
Vi återinför lag och ordning i Chile.
Alla som är här av misstag kommer snart att släppas.
Soldaterna har fått order att skjuta alla som rör sig eller pratar.
Lystring. Det är förbjudet att prata.
Jag upprepar: Det är förbjudet att prata.
Ställ er i led och var tysta.
Håll er lugna och absolut tysta.
- Han stöder Allende. - Han?
Kom med!
- Han tillhör fackföreningen. - Ta honom.
- Rör på dig! - Släpp mig, din jävel!
Släpp mig, för fan! Leve Allende! Leve socialismen!
Det här är tysken.
- Ta med honom. - Nej!
Jag har inte gjort något!
Har du sett honom?
- Vilka är dina kumpaner? - Va?
- Vilka är dina kumpaner? - Jag har inga. Jag är tysk.
Jag är tysk.
Nej. Snälla.
Jag är oskyldig. Nej!
De puttade in honom i en vit buss med ett rött kors på, och körde iväg.
Som en ambulans.
Vi känner till bussen.
Så ni vet var han är?
På en plats i söder, helt avskild från världen.
Pinochets polis för fångar dit.
- Vad heter den? - Colonia Dignidad.
Värdighetens koloni.
Vi måste få ut honom.
Det här handlar inte om Daniel eller mig, eller honom eller henne.
Vi kämpar för en högre sak.
Vad menar du?
Vi kan inte göra något för Daniel.
Men han är ju en av er!
- Vi ska gömma oss. - Och Daniel?
Jag önskar honom lycka till.
Det räcker. Släpp honom.
- Han är er. - Tack.
Du kan gå.
Så ja. Så ja.
Jag är här nu. Ingen fara. Du är i säkerhet.
Du är inte i fara längre. Slappna bara av.
Ni tar nog fel, miss Kortus.
Colonia Dignidad är en väletablerad och fullt respektabel rörelse.
Den är godkänd av regeringen.
Vi på Amnesty International vet inte mer.
- Tala med er ambassad. - Men jag har...
Tack.
Tack själv, miss Kortus. Adjö.
Adjö.
Jag är avlyssnad. Nu kan vi prata.
- Jag förstår inte. Vad är det för plats? - En välgörenhetsmission, sägs det.
Men egentligen är det en sort sekt, styrd av Paul Schäfer.
Han kallas Pius, och var amatörpredikant i Tyskland.
Efter kriget kom han hit för att skapa en värld enligt sina egna regler.
- Vad då för regler? - Det vet ingen.
- Tänk om jag skulle ansluta mig? - Gör inte det.
- Varför inte? - Ni kanske aldrig kommer ut igen.
- Men jag kan ta mig in? - Förmodligen.
Kära Roman, du står väl i lobbyn, redo att åka till flygplatsen.
Men jag kommer inte. Jag är ledsen.
Galna saker sker här. Ibland måste man bryta mot reglerna, brukar du säga.
Kan du täcka upp för mig, Roman? Jag är med på flyget nästa vecka.
Önska mig lycka till. Lena.
- Hur är det? - Lena kommer inte. Hon är sjuk.
Hon tar flyget nästa vecka. Kom nu.
Gå över fältet och mot berget. Det går inte att missa.
TILLTRÄDE FÖRBJUDET
Gud välsigne?
Gud välsigne.
Kom.
DAG 1
- Gud välsigne. - Gud välsigne.
- Vill du ansluta dig? - Ja, jag vill följa Herrens väg.
Babbla inte. Herren ogillar fruktlöst prat. Ett enkelt "ja" räcker.
Matdags. Kom.
Du behöver inte det.
Hur mår du?
- Låt pojken vara. - Men han gråter.
Bry dig inte om det.
Gud välsigne.
Kom. Ta dig samman och sluta gråta.
Din tur.
- För vad? - En allmän bikt för Pius.
Kom in.
Vad heter du?
Lena.
Så, hur har du levt fram till nu, Lena?
Jag har sökt Gud, men jag har inte funnit honom än.
Trots att han är överallt är han så svår att finna.
Vet du vem jag är? Vem är jag?
Du är Pius, den gode herden som leder sin flock till Herrens himmelska rike.
Ja.
Vi lever ett fattigt, ödmjukt liv, med mycket hårt arbete.
När du ansluter dig till oss, måste du förbli här.
Ja.
Du är en vacker kvinna. Du måste ha en pojkvän, någon som älskar dig.
Nej. Jag vill följa Herrens väg.
Du talar inte sanning. Jag kan se det i dina ögon.
Jag ser det i din själ.
- Är Satan i dig? - Nej.
Ta av dig förklädet.
Öppna din blus.
Precis som jag trodde.
Grå paltor på utsidan, skökans verktyg under.
Jag känner bestens doft.
- Har du rört vid dig själv? - Nej.
- Är Satan i dig? - Nej.
- Avsvär du dig Satan, helvetets best? - Ja.
- Avsvär du dig köttets synder? - Ja.
- Avsvär du dig lögner och svek? - Ja.
Säg som det är.
Varför är du här?
Jag är här för din skull, Pius.
Jag behöver dig.
Nu talade du sanning.
Känn Herrens nåd sänka sig över dig.
Män, kvinnor och barn lever åtskilda.
Det är bäst för alla. Och åtskilda, betyder åtskilda.
Lena!
Kom.
Din säng är där borta.
Allt du behöver finns i korgen. Linda brösten med bandagen.
Och ta av skorna. Du ser ut som en slinka.
Det här är Lena. Hon är en av er nu.
Hej.
Gud välsigne.
Hej.
- Är du från utsidan? - Ja, jag är från utsidan.
Hon är från utsidan! Det var roligt.
Vill du höra en hemlighet? Jag kanske ska gifta mig snart.
Lever inte män och kvinnor åtskilda?
Det gör de. Men ibland...
Ställ er i led.
- Svälj. - Varför?
Svälj!
Öppna.
DAG 2
Arbete innebär att tjäna Gud.
Om ni bär Herren i era hjärtan kommer era händer att utföra Herrens arbete.
Herregud. Vad har ni gjort med honom?
Vi ställde bara några frågor.
- Han kanske inte tillfrisknar. - Han kan vara användbar.
Tänk om elchockerna skadade hjärnbarken.
Allt under Guds sol är bra för något. Förstår du?
Det är inte så bra om ni behandlar fångarna så här illa.
I värsta fall dör han utan att avslöja något.
- Jag förstår precis. - Och där kommer psykologin in.
Alla kan tortera, men att bryta ner någon utan fysisk skada, är en konst.
Doro, snabbare.
Och ni andra.
Är det så du tjänar Herren, din lata slinka?
- Nej! Jag behöver bara dricka något. - Jaså?
Då så. Jag ska ombesörja det.
Tack.
Stopp. Tror du att jag passar upp på dig?
Om en enda droppe saknas i kväll får du ångra det.
Och ha hinken bredvid dig hela tiden.
Vad glor ni kossor på?
Vad gör du här?
Ingenting.
Ut. Seså.
DAG 9
Dagens schema har ändrats.
Alla kvinnor ska genast gå till kvinnosalen.
Ni hörde, alla till kvinnosalen nu. Sätt fart.
Doro...
Bara en sak. Hur träffades du och din fästman?
- Menar du Dieter? - Ja.
Mixade parader. De har vi när det kommer viktiga gäster.
Vi sjunger och får ha söndagskläder. Och där stod plötsligt Dieter.
- När var det? - Två... Nej, tre år sedan.
- Tre år sedan? Och efter det? - Vi är kära.
- Ja, men när träffas ni? - Det gör vi inte.
- Har du inte sett honom på tre år? - Vi har inte haft några mixade parader.
Ni kan inte se, för era ögon är blinda.
Och ni kan inte känna, för era hjärtan är gjorda av sten.
Men jag, jag kan se. Jag kan känna.
- För Gud ser genom mig. - Ja.
- Gud talar genom mig. - Ja!
Jag kallar på dig, Alfred.
Kliv upp ur din kista. Ställ dig upp och lev. Res dig.
Stig upp från döden-
-för att lovsjunga vår allsmäktige Gud.
Vår allsmäktige Gud! Ja!
- För du skall leva. Lev! - Lev, Alfred!
Ja.
Jag är uppståndelsen och livet.
Och jag säger dig, Alfred:
Den som tror skall se Herrens härlighet.
Jag säger åt dig att överkomma döden.
Res dig! Res dig!
Res dig!
Pius. Vi såg det.
- Vi hörde det. - Ja.
När du kallade på Alfred var det inte din röst. Det var Guds röst!
Men miraklet kunde inte ske för det är för mycket synd i vår församling!
För mycket synd.
DAG 37
Stanna här.
- Vem är det? - Hans. Han är en av oss nu.
Jag är Hans.
Han är stendum, men Pius vill ha honom.
- Vad ska jag göra med honom? - Ge honom bara ett enkelt jobb.
Trevligt att träffas.
Hur går det, Hans?
Bra.
Lena? Kom hit ett tag.
Jag vet att det är hemskt svårt i början.
Alla kämpar i början, men det är bara ett test.
- Och du är väldigt duktig. Verkligen. - Tack, Gisela.
Jag tycker om dig, Lena. Det gör de andra också.
- Jag vet inte... - Jo, det gör de. Det märks.
Särskilt Doro. Hon älskar dig.
- Och nu ska hon gifta sig. - Hon sa det.
Jag är så glad. Hon måste ha berättat om sin fästman.
Inte direkt. Bara att... de är kära och att han heter Dieter.
Ja, Dieter.
Doro och Dieter. Vilket perfekt par.
Fortsätt jobba nu.
Hans?
Var är den jävla idioten?
Hans! Vad fan håller du på med?
Ingenting. Jag måste... kissa.
- Kissade du här? - Nej.
Pissade du in någon av de här behållarna? Pissa utomhus!
Fan.
Dorothea, kom. Alla andra kan somna om.
Nej! Nej, nej!
Somna om, sa jag. Dorothea, gör det inte värre.
Gör det inte värre.
- Kom. - Nej, snälla! Nej!
Nej!
Gå.
- Det stinker än. - Ja.
Inte ens denna gudomliga musik kan driva ut djävulen.
Jag känner ännu lukten av skökan, rutten in i märgen.
Men det är inte ditt fel att du har satan inom dig.
Så du vill gifta dig?
Vem skulle vilja gifta sig med dig, din fula, stinkande fitta?
Jag hör inte. Tala högre, kvinna.
Jag vet vem.
Dieter, va?
Dieter.
Dieter, Dieter, Dieter.
Hur svarar du på frieriet från denna fula, stinkande kossa?
Nå?
Det stinker.
Det stämmer, Dieter. Det stinker.
Kom och befria din älskade från sin stank.
Det är demonerna inom henne som stinker. Vi måste driva ut dem.
Ja!
Så att vi kan andas igen.
Vi måste driva ut dem!
- Så att vi kan andas igen. - Nej, jag ber.
Ska du bara stå där? Det hjälper inte henne. Kom igen.
Det vi gör, gör vi med kärlek.
- Det vi gör, gör vi med kärlek! - Ja!
Ja!
Dieter, Dieter.
Horan har förslavat dig.
Det är djävulens verk!
- Kom upp här och hjälp honom. - Nej!
Det är någon vid fönstret!
- Gisela. Det är en enda röra här. - Förlåt, Pius.
Ta av dig glasögonen.
Pius, jag ber dig.
Glasögon av!
DAG 38
Er syster Dorothea har plötsligt blivit mycket sjuk.
Hon har förts till sjukhus.
Be för att hon ska bli frisk, och låt detta bli en påminnelse för oss alla.
Ursel.
- Vad gör du här? Gå härifrån. - Snälla du.
Hur mår Doro?
Hon överlever.
Jag är ledsen. Kan du säga henne det?
- Vad var det där i går natt? - Männens samling.
- Hur kan man hamna där? - Hur så?
Ursel!
En... till?
Ja, gör en till.
Matdags.
Hans? Männens samling.
Var är den jävla idioten? Hans!
Skit samma.
Så du lurade Gisela? Gör det, bara.
Det förtjänar hon, den feta, fula, stinkande kossan.
Men att du besudlar vårt vatten med din stinkande, horiga, nakna kropp...
Nakna!
Det utmanar tron.
Jag tog emot dig som en dotter. Jag gav dig allt du behövde.
Har hon inte lev här, och haft det varmt och skönt?
Nu visar du ditt sanna jag. Alla kvinnor är fulla av lögner och horiga demoner.
Tårar hjälper inte.
Som en kärleksfull far ska jag nu befria dig från alla demoner inom dig.
Ja!
Kom! Visa er broderliga kärlek! Nu! Nu! Nu!
Fan.
Rymning!
Hämta bilarna!
Vapnen!
Lystring! Kontakt med elstaketet i sektor sju.
Hämta era vapen.
Jag upprepar. Kontakt med elstaketet i sektor sju.
Hämta hundarna!
Titta. Där borta.
Här.
Fan, det är Hans. Han sprang väl in i staketet.
Vi kör honom till sjukhuset.
Jag kan se sorg i dina ögon.
Det finns tvivel i ditt hjärta. Kaos i din själ.
Åh, du tror att du har gjort ett misstag.
Att du inte borde ha kommit hit. Du ångrar dig.
Du ångrar dig djupt.
Det gör ingenting, Lena. Vi är inte perfekta.
Ingen av oss.
Vi irrar alla bort oss ibland.
Herren älskar oss, trots att vi är imperfekta.
Öppna ditt hjärta för Herren och han ska besvara alla dina handlingar med kärlek.
DAG 130
Tre först.
Hör upp. Detta är dagens sista schema.
Sköterskorna ska bära sin uniform. Alla andra bär söndagskläder.
Förklädena måste vara absolut rena och knytas i ryggen med ett band.
Efter att presidentlimousinen har passerat följer vi efter i mixad parad.
Efter talet återvänder alla kvinnor till kvinnobostaden.
Männen ställer sig i givakt framför vårt Freihaus.
Tack.
Tystnad!
Vi går igenom det. Nu ser ni bilen.
Stop!
Bra.
Viva!
Mixad parad!
Herr president, min käre vän.
Jag tackar Guds visdom för att det är ni som styr det här landet.
Daniel?
Ni hedrar oss genom att besöka Colonia Dignidad.
- Kom till potatisboden i kväll. - Chile har blivit vårt hem...
- Jag har nattskiftet. - Gud välsigne president Pinochet.
Kopior, men bättre än originalen.
- Kan jag få 500 före årsslutet? - Om ni beställer nu.
- Och giftgasen. Vi vill ha båda. - Givetvis, saringasen är klar.
- Hur vet vi att den fungerar? - Vi kan visa på en hund.
Vi ska inte använda den på hundar.
Allt under Guds sol är bra för någonting.
- Vi önskar... - Renhet.
- Vi avvisar... - Köttets lustar.
- Vi ger... - Oss själva till Herren.
En frivillig till vakttjänstgöring?
- Inte du, Hans. - Varför inte?
Låt honom göra det, för en gångs skull.
Jag är så ledsen att de förde hit dig med.
Ingen förde mig hit.
Jag gick med... för att hitta dig.
Schäfer inser att familjen ger en känsla av tillhörighet.
Så han splittrade alla familjer. Det var så han fick en sådan makt.
Hur blir barnen till?
Paren träffas ibland, men barnen tas från sina mödrar efter tre månader.
- Hur vet du allt det här? - De döljer inget för den efterblivne.
- Vi måste härifrån. - Hela området är inhägnat.
De har vapen. Jag blev nästan dödad när jag försökte fly.
- När var det? - För tre månader sedan.
Det var därför du inte var på männens samling.
Jag tog mig dit för att du skulle se mig.
Det är något där nere.
Vänta. Jag går ner och tittar.
En tunnel.
Fan.
Daniel!
Fan.
Lena.
- Är det redan dags? - Varför tror du jag kom?
Jag är inte färdig.
Då får du fortsätta i morgon.
Kom nu.
DAG 131
Lystring. Lena, gå till Pius.
Lena, gå till Pius omedelbart!
- Hur lång tid? - Sju minuter, 23 sekunder.
Om ditt samvete vore rent hade det inte tagit mer än fem.
Kom.
Se på henne. Hon är klipsk.
Håller ögonen öppna.
Hon vet vad som pågår, eller hur?
Känner du Ursel?
Hon är smart.
Men de smarta är opålitliga. De irrar lätt bort sig.
Ja.
Så håll ögonen på Ursel. Berätta vad du ser och hör.
För jag känner att det är något med henne.
- Jag ser sällan Ursel. - Det kan jag ordna.
Hon är där borta. Gå.
- Vad gör du här? - Jag hjälper bara till.
Vad är det för fel?
Jag förstår inte hur du står ut här.
Jag var nio när vi kom hit. Jag känner inte till någonting annat.
Är dina föräldrar här?
Gisela är min mor.
Andas in, andas ut.
- Fysiskt är han frisk. - Frisk.
Men vi borde analysera hans blod.
Blodprov.
Vi inväntar blodvärdet och testar gasen i morgon.
Det är ett helt system av tunnlar. Du kan inte förstå vad de har byggt.
Kilometer av schakt, med elektricitet och ventilation.
En enda tunnel är blockerad med en metalldörr.
Jag tror att den leder ut under stängslet.
- Är du säker? - Vi måste försöka.
Jag hittade även en utgång som leder ut i verkstaden.
Tunnlarna förbinder hela Colonia.
Det är nog inte många som känner till dem.
Det finns en hemlig värld här under, och de flesta har ingen aning om det.
Lena, vi kan ta oss ut genom tunnlarna.
Men vi måste ge oss av nu.
- De ska testa något i morgon. - Vad då?
Giftgas.
Tanken är... att jag inte ska överleva.
Herregud.
Se efter de här, ifall jag inte klarar mig.
Vad är det här?
Bilder från rummen i tunnlarna. Vi måste bevisa vad som pågår här inne.
- Jag vill bara härifrån. - Vi måste sätta stopp för det här.
- Med några fotografier? - Ja!
Utan fotona du tog i Santiago hade vi sluppit detta.
Så sluta spela revolutionären som ska rädda världen!
Inget småprat.
- Vad ska jag skala med? - Tog du inte med din kniv? Du är så dum.
- Jag visste inte... - Inte ett ord till. Jag hämtar en kniv.
- Varför är du här? - Säg det, du.
Jag vet att Schäfer sa åt dig att spionera på mig.
Jag kanske ska spionera på dig med.
"Du är smart, Lena. Precis som Ursel."
"Men de smarta är farliga."
Varför har han det här stället? Jag förstår inte.
Det finns ingenting att förstå. Han älskar det.
Makten, musiken, de små pojkarna. Hans himmel på jorden.
- Trodde du att han var en gudsman? - Självklart.
Men inte längre.
Så, har ni träffats?
Vad menar du?
Du vet vad jag menar.
Bilden inuti ditt kors.
Så dåraktigt av dig, Lena.
När ingen tittar är han inte så efterbliven.
- Ni planerar att rymma. - Nej.
Jag är gravid, Lena. Och jag tror att de vet.
De kommer att döda det.
- Och förmodligen mig med. - Men fadern?
Han är inte härifrån. Han fördes hit, precis som Hans.
Jag skötte om honom på sjukhuset.
- Var är han nu? - Ingenstans. Han överlevde inte.
Du håller i samma potatis som när jag gick.
Sätt dig där bak, annars skvallrar ni bara.
Lena?
Det är alltid de smarta. Varifrån fick du det här?
- Jag hittade det. - Jaså? Bara så där?
Jag ska ta reda på det på något sätt. Så varifrån fick du det?
- Jag hittade det. - Varifrån fick du det?
Ut härifrån!
Ut!
Jag... hade det.
Vad sa du?
Är det här din bild, Hans?
- Varifrån fick du den? - Säger jag det slår farbror Bernd mig.
Nej, han ska inte slå dig.
Hans!
Där inne.
Öppna mörkerrummet.
Den... röda boken.
Röda boken.
- Jag har inte tagit dem. - Jag är imponerad, Bernd.
- De här är jättebra. - Det var inte jag, Pius!
Oroa dig inte. Sanningen ska frigöra dig.
Guldlock kan gå nu. Vi ska prata med vår gode broder Bernd.
Ut med er, era slampor.
Lena?
Lena!
- Gå in i verkstaden. - Ursel väntar i potatisboden.
- Det är för långt bort. - Jag går inte utan Ursel.
Fan. Kom!
Ut! Ut! Kom igen!
Vi söker efter broder Hans och syster Lena.
De måste hittas omedelbart. Stäng och säkra grindarna.
- Vad händer? - Vi ska härifrån, och du med.
Alla grindar. Patrullera staketet...
Kom!
Skynda på! Kom igen!
Hoppa in!
- Vad är det här? - Kände du inte till det?
Fort.
Ta mig till Hans rum.
Vad ska vi göra?
Det är inte långt. Det lyser på andra sidan.
- Jag kan inte. - Vill du gå tillbaka?
Nej.
- Är det Hans säng? - Ja.
Gå du. Gå du, först.
Den förbannade lögnaren.
Gå.
Ursel?
Vänta.
DAG 132
Vi klarade det.
Kom.
Er bror Hans, och era systrar Ursel och Lena-
-har förlorat sig själva och svikit Gud.
Be för dem, så att de tar sig dit, där de hör hemma.
- Jag är på utsidan. - Ja.
Tack.
Tack!
- Nu går vi. - Ja, nu går vi.
Nej! Stanna.
Stanna.
Nu går vi.
De kommer när som helst. Kom nu.
Nej!
Hallå!
Allt är bra nu. Vi är i säkerhet.
Ja. Vi är i säkerhet.
Hon var gravid.
Om jag inte hade tagit med henne hade hon levt nu.
- Det var inte ditt fel. - Inte?
Jag är ledsen.
TYSKA AMBASSADEN SANTIAGO DE CHILE
Ambassadören kan ta emot er nu. Följ mig.
Den här vägen.
Jag tog de här bilderna.
Bra jobbat.
Tack.
Pass, direkt från tryckeriet. Och den här borde passa någorlunda.
Men flyget i dag var fullbokat, så jag bokade plats på nästa.
- Om en vecka? - Vi kan inte vänta en vecka till.
- Vad är det för dag i dag? - Onsdag.
Vi chansar.
Hallå? Är det här Ritz hotell?
Kan ni koppla mig till Roman Breuer?
B - R... Tack.
Roman? Det är Lena. Så underbart att höra din röst.
Är det möjligtvis du som flyger i dag?
Gode gud.
De har fått platser på dagens flyg. De åker mot flygplatsen nu.
Colonia Dignidad har stor makt i Chile.
De väntar säkert redan på flygplatsen. Jag ska köra er dit.
Med min diplomatstatus kan jag få er genom gränskontrollen.
- Har du fotona? - Fan.
Ett ögonblick.
Vad gör du?
- Vad gjorde du? - Ingenting. Vi glömde fotona.
Vi behöver dem för att sätta dit de där typerna.
Varför stannar vi inte? Vart ska vi?
Till en underjordisk ingång så att ingen ser er. Lugn, bara.
Det kanske inte är så bekvämt, men det är helt säkert.
Jag hämtar er när det är påstigning.
Boarding card, tack. Välkommen.
- Lauren? - Ja.
- Är Lena här? - Jag har inte sett henne.
Kontrollera med gaten.
Var är han?
- Fönstervärme? - Hög.
Vi borde gå ombord.
Lena har inte checkat in.
Daniel.
Helvete.
- Tack för er hjälp. - Visst.
Fan.
De får inte gå ombord.
Detta är sista utropet för Lufthansa 723 till Frankfurt.
Kan passagerare Daniel List och Lena Kortus omedelbart gå till gaten?
Vi måste dit.
Nej, åt andra hållet.
Vår pilot Roman Breuer och hans besättning välkomnar er ombord.
Vi flyger direkt till Frankfurt.
- Boarding klar. Tillåtelse att starta? - Tack, Lufthansa 723. Starta upp.
- Varsågoda, taxa till startbana 17. - Taxar till startbana 17.
Redo för start.
- Tomt till höger. - Tomt...
Öppna dörren!
Lena, fort!
Meddela kontrolltornet.
Lufthansaplanet 723. Stoppa det! Hör ni mig?
Du räddade oss.
Jo.
- Lufthansa 723, hör ni mig? - Lufthansa 723. Varsågod.
Starttillståndet är upphävt.
Vänligen bekräfta, Lufthansa 723.
Lena!
Vi får inte lyfta.
Lufthansa 723, hör ni mig? Starttillståndet är ogiltigt.
- Jag kan inte göra så. - Du måste, Roman.
Det här är polisen. Öppna dörrarna.
Iväg!
Roman?
Lufthansa 723, ni har inget starttillstånd. Öppna dörrarna.
Fan också.
Kabinpersonal, förbered för start.
Vad gör de?
Redo att lyfta.
Colonia Dignidad var chilenska säkerhetspolisens tortyrfängelse.
Hundratals fångar förhördes, dödades och begravdes där.
På nästan 40 år lyckades endast fem sektmedlemmar fly.
Fotografier utsmugglade från Colonia Dignidad-
-publicerades internationellt och orsakade stor skandal.
Men i Chile förändrades ingenting.
Paul Schäfer åtalades inte förrän i slutet av Pinochets regim-
-och anhölls så småningom i Argentina 2004.
Varken general Pinochet eller tyska ambassaden-
-ställdes till svars för sitt samarbete med Paul Schäfer.
Paul Schäfer dömdes till 33 års fängelse-
-för tusentals fall av sexövergrepp på barn, och andra brott.
Han dog i fängelset i Santiago 2010.
Till minne av Colonia Dignidads offer.